Олександр Твердохлєбов – історик, етнограф, літератор - Міщенко, Л. В. (Сумський історико-архівний журнал, 2021)
У статті висвітлено життєвий шлях та представлено наукові здобутки Олександра Дмитровича Твердохлєбова, творчий доробок якого з історії Слобідської та Лівобережної України донині залишається на часі. Актуалізовані опубліковані та рукописні праці дослідника, які зберігаються у фондах Охтирського міського краєзнавчого музею, архівних установах, що підтверджують непересічне значення праць для історико-реґіональних наукових пошуків з історії Слобідської України. В історичному нарисі “Город Ахтырка” охарактеризовано усі сторони життя мешканців провінційного слобожанського міста Харківської губернії ХІХ ст., де автором окреслено історико-географічні особливості міста, його фізико-географічну характеристику, історію заселення місцевості та версії про походження назви міста. Промисловий розвиток міста Охтирка висвітлено у праці “Судьба табачной фабрики, заведенной при Петре І-м в Ахтырке”, де історик описав соціально-економічні й виробничі умови вирощування тютюну та виробництво тютюнової продукції. У дослідженні та описі православних приходів, храмів і монастирів Охтирського повіту Харківської губернії, що висвітлені у праці “К истории Скельского монастыря”, де описано формування монастирського господарства, зокрема, його землеволодіння, що було надзвичайно важливим питанням для монастиря, пов’язаного з іменами відомих на Лівобережній Україні родом Шимоновських, гетьманами І. Мазепою та І. Скоропадським. Творчий доробок історика місить розвідки, присвячені Котелевщині, де автор подав відомості про географічне положення, суспільно-економічний розвиток краю; археологічні пам’ятки, особливості та описи забудови Котельви. У центрі уваги дослідника – економіка, культура, побут, кустарні промисли, освіта, духовна спадщина Слобожанщини, що відображені у доробку ученого “Наследственное полковничество”, “Город Ахтырка”, “Котельва”, “Судьба табачной фабрики, основанной Петром І в Ахтырке”, “Столетие Ахтырского уездного училища (1790–1890 годов)”, “Ахтырский уезд накануне ХІХ века” та ін.